|
![](../grafika/lin_pitanje.gif) |
Poštovani,
možete li mi napisati postupak kako jedan laik može dobiti otrov ricin iz biljke Ricinus communis? Čitao sam engleske članke ali svi su izrazito stručni ili se rade s laboratorijskom opremom. Pitanje je isključivo informativno-obrazovne prirode.
|
Ime i prezime:
Leonardo Horvat
leohor123@gmail.com
|
![](../grafika/lin_odgovor.gif) |
![](../grafika/blind.gif) |
Kratak odgovor na tvoje pitanje bila bi parafraza navodne Euklidove izjave Ptolemeju I. Soteru: "Nema kraljevskih puteva u kemiji."
Laik po svoj prilici neće dobiti čist ricin iz ricinusa, a razlog je to što njegova izolacija iziskuje znanja i vještine poznavanje kojih osobu čini stručnjakom, a ne laikom. S druge strane, čak i kad bi laici pri ruci imali svu potrebnu opremu, a možda čak i upute, upitno je bi li ih mogli uspješno primijeniti. Rad s opasnim tvarima znači rizik od trovanja i za stručnjake, a pogotovo za ostale ljude. U slučaju ricina, koji je jedna od najotrovnijih tvari uopće, dovoljno je da se u nekom koraku izolacije manja količina materijala nađe na prstima (a onda i na licu, u nosu, očima, ustima...) pa da eksperimentator završi u bolnici.
Prema tome, informacijama koje si našao (pretpostavljam da se radi o radovima poput ovoga ili ovoga) nemam što dodati ni oduzeti. Posao je dug i složen jer je ricin protein i jer ga ima jako malo, a sjemenke ricinusa sadrže puno drugih tvari, uključujući i proteine. Vjerojatno možeš i sâm pogoditi da je najteže razdvojiti upravo one tvari koje su si međusobno najsličnije. Zbog toga se pri izolaciji ricina moraju koristiti tehnike poput elektroforeze ili kromatografije, kod kojih se tvari razdvajaju na osnovu razlika u naboju i veličini njihovih čestica.
Usput, vrijedi spomenuti i razloge zbog kojih istraživači uopće izoliraju ricin iz ricinusovih sjemenki. S jedne strane, poznavanje strukture i svojstava ricina može pomoći kod liječenja ili spašavanja onih koji su se njime otrovali. S druge strane, ricin je upravo zbog svoje otrovnosti mogući lijek protiv nekih oblika raka. Izazov je, međutim, postići da se dostavi samo u tumorske stanice, a druge da ostavi na miru. Na takvim se istraživanjima i dalje radi, tako da nije nemoguće da će se jedna od najotrovnijih poznatih tvari jednog dana pridužiti lijekovima.
Uglavnom, hvala na zanimljivom pitanju. Ako se i općenito zanimaš za praktičnu izolaciju prirodnih tvari, preporučio bih držati se lakše pripravljivih i manje opasnih tvari. Mnoge začinske biljke, kao i neki cvjetovi, krcate su mirisnim tvarima, iz papra se može izolirati piperin, iz ljutih paprika još ljući kapsaicin, iz kvasinije iznimno gorak kvasin, lišće oraha sadrži juglon koji se može koristiti kao herbicid, u hrastovim šiškama ima puno tanina od kojih se može praviti tinta itd.
Pozdrav, |
|
Odgovorio:
Ivica Cvrtila
aproksimativac@gmail.com
<-- Povratak
|
|
|
Postavite
pitanje iz bilo kojeg područja kemije i
e-škola će osigurati da dobijete odgovor od kompetentnog znanstvenika. |
![](../grafika/lin_vipitate_up.gif) ![](../grafika/lin_vipitate_6.gif) |
|