![](grafika/blind.gif) |
Urotropin ![](molekula/m8/urotropin3.JPG)
Kad je 1860. Aleksandar Butlerov iz reakcijske smjese amonijaka i 1,3,5-trioksacikloheksana dobio lijepe bezbojne romboedarske kristale, nije o njima mogao zaključiti puno više od toga kakvog su elementarnog sastava i kakve kemijske reakcije se s njima mogu zbivati. Za praktične svrhe to je sasvim dovoljno, a može se dodati i to da su liječnici tridesetak godina po otkriću otkrili da se taj spoj može koristiti za dezinfekciju urinarnih traktova, što mu je dalo ime iz naslova, inače tek jedno od prilično brojnih njegovih imena. Ipak, pored toga što je zbog svoje stabilnosti iznimno praktičan izvor formaldehida ili amonijaka u raznim kemijskim reakcijama (Duffova, Hantzschova ili Sommeletova reakcija), urotropin impresionira i oblikom svojih molekula koji podsjeća na onaj motiv kakav nalazimo u dijamantu, gdje je svaki atom ugljika na isti način povezan s njih četiri. Ovdje je to nešto složenije, jer pored ugljika imamo i vodik i dušik, ali visoka simetrija je očuvana. Oblik kakav ima urotropin puno je poznatiji kod adamantana, kojeg je prvi sintetizirao Vladimir Prelog 1947. Ipak, urotropin je prvi poznati organski spoj takve strukture. |